Tidligere i Tinkas Juleeventyr.
Alt går tilsyneladende godt i nissernes rige.
Du har fundet den!
Jeg ønsker, at Storm skal blive vores nye konge.
Du bliver her på slottet.
Men Fileas har andre planer.
Skål, min bror.
Så han lokker Storm til at drikke et sovemiddel.
Og Fileas fortæller folket, at Storm er forsvundet igen.
Så Tinka og Lasse tager ud og leder efter ham.
Hey, hey!
Slip mig!
Jeg ved, at Tinka ikke kommer tilbage.
Hun blev fanget af kongsgarden og ført ud til Ensomhedens Tårn.
På slottet afpresser Fileas Nille til at hjælpe med —
— at finde menneskedelen af julestjernen.
Måske kan den her hjælpe lidt på hukommelsen.
Hvor er hun?
Det finder du ud af, når du har hjulpet med at finde den dér.
Så hun tager ham med ind i menneskenes verden.
Mikkel og Nille mødes igen.
— Godt at se dig. — Goddag, Mikkel.
Jeg får nok ikke tid til at sy så meget mere.
Vi er alt for forskellige.
Oppe på Lasses værelse finder Fileas hjulet.
I morgen bliver jeg konge, og du bliver dronning, —
— og jeg har magien helt alene.
Far ... Hvorfor bliver dig og Nille egentlig ikke kærester?
I kan jo godt lide hinanden.
I Ensomhedens Tårn finder Tinka og Lasse kronprins Storm.
Tinka, Lasse ...
Tinka vågn op du sover min ven
der er brug for din styrke det er jul nu igen
du har øjnene fulde fulde af eventyr
men miraklernes tid er forbi
Tinka du drømmer tror du vi kan
finde tilbage til magien
Tinka du drømmer kan menneskers land
forenes med nissernes rige
kun dem der tør at være sig selv
de bliver til noget noget helt specielt
selv her i nissernes rige
hvis Tinka tør at være sig selv
kunne vi måske alligevel mødes i nissernes rige
finde tilbage til magien
Tinka du drømmer
kan menneskers land forenes med nissernes rige
kun dem der tør at være sig selv
de bliver til noget noget helt specielt
selv her i nissernes rige
Hvis bare vi havde et reb, så kunne vi kravle ned af Tårnet.
— Jeg kan godt gøre det. — Nej, der er for langt ned.
Hvis vi har et reb, så kan jeg godt.
Men hvor skal vi få et reb fra?
Lasse, du er genial.
Hvis vi fletter snorene, kan vi lave et reb.
Nej, vent lidt. I river i stykker, og så fletter jeg.
— Skal den hænge der? — Ja, det er flot.
— Hvad med det her? Dér? — Ja, der mangler noget.
— I pynter allerede træet? — Astrid kunne ikke vente.
Hvor skal vi hænge farmors gamle kugle?
— Dér. Den er rigtig flot. — Det er den.
— Er Lasse kommet hjem? — Han er sammen med Tinka.
— De laver julegaver. — Hvor spændende.
Far, har du købt julegaver til mig?
Måske.
Jeg ønsker mig, at der kommer nisser på Søgaard, —
— og at det bliver en hvid jul.
— Er der ellers ønsker? — Ja.
Jeg ønsker mig, at dig og Nille I bliver kærester.
Så ...
— Så, er I klar? — Er du?
Vi bliver nødt til at afprøve det først.
Far, vi har travlt.
Vi skal have noget tungt for at se, om det holder.
Bøgerne.
Sådan.
Lad os se, om det holder.
Hvorfor er Tinka her ikke? Hvor er hun?
Det ser vi på efter kroningen.
De lovede, at hun ville være her.
Ja, men nu har vi jo en lille festdag.
Og du skal have en lille gave.
Ja, ja, ja ...
Nu mangler vi bare et lille smil, så ligner du en rigtig dronning.
De er ikke den rigtige kronprins, —
— og af hjertet bliver jeg aldrig Deres dronning.
Jeg tror, at folket venter på os. Skal vi?
Hvem er du? Du må ikke være her.
Jeg var på vej hjem, da strømmen fik min båd til at drive i land her.
— Båd? — Den ligger lige hernede.
Jeg kan ikke få den fra land alene, og jeg vil helst ikke blive herude.
Vil du ikke være sød at hjælpe mig?
Så lad os kigge på det.
Så er det klaret!
— Godt arbejde. — Tak.
Lad os skynde os, inden han vågner.
Jeg håber, de er der.
Velkommen til Hans Kongelige Højhed, kronprins Fileas, og Nille Skrædder.
(der høres skridt)
Jeg er kommet for at fortælle, at det er tid til vagtskifte.
— Vagtskifte? — Ja, vi overtager herfra.
— Hvem er vi? — Kom med, så viser jeg dig det.
Hvad laver du her?
Redder min veninde, som jeg har savnet.
Undskyld.
Hvor er jeg glad for, du er her.
Godt, vi fandt jer. Vi skal af sted, vi har travlt.
Skynd jer.
Som konge forpligter De, kronprins Fileas, Dem til —
— at behandle folket med respekt.
Og De skal arbejde hårdt for at styrke forholdene —
— mellem indbyggerne i de forskellige egne.
Men vigtigst af alt skal De foregå med et godt eksempel —
— for alle nisser.
Ligeledes gælder det vores nye dronning.
Ligeledes gælder det vores nye dronning, —
— at De skal behandle kongen og folket med respekt, —
— og at de foregår med et godt eksempel.
— Klokken er næsten 12. — Vi SKAL nå det.
Har nogen fra Dyreskoven kævl og udestående med kronprinsen, —
— så han er uværdig til at blive kronet?
Nej.
Hvor skal I hen?
Vi er inviteret med til kroningen af prins Fileas.
— Det er vist ved at være for sent. — Kan vi ikke lige nå det?
Du ... Du er halvmennesket!
Har nogen i Minedalen kævl og udestående med kronprinsen?
Nej.
Det er mig, der er Storm. Vi skal forbi.
Slottet er lukket, indtil kroningen er overstået.
Kom nu, vi har ikke tid til al den snak!
Stands! I når det aldrig!
Og til sidst, vender jeg mig mod nord.
Har nogen fra Nordlandet kævl og udestående med kronprinsen, —
— så han er uværdig til at blive kronet?
Nej!
Da ingen i vores rige har kævl og udestående med kronprins Fileas, —
— erklærer jeg hermed Fileas ...
... som den retmæssige ...
Stop!
Jeg har kævl og udestående med Fileas!
Fortsæt, Skir. Du mangler bare at sige konge, ikke?
Rådmænd, I har ikke haft noget som helst at udsætte på mig.
Derfor er det mig, der er jeres konge.
— Skir. Storm svigtede os. — Jeg svigtede jer ikke.
Jeg har siddet indespærret, fordi min bror forgiftede mig.
Du svigtede os. Du flygtede ind til menneskene.
Fileas, jeg havde besluttet aldrig at nævne, —
— hvad der skete for mange år siden, —
— men du tvinger mig til at afsløre det.
Alle her ved, du er en løgner.
Ærede folk.
Jeg flygtede ikke ind i menneskenes verden.
Da jeg rejste, tog jeg ind for at lede efter julestjernen, —
— så vi kunne få vores magi igen.
Da jeg kom tilbage, tog Fileas det spejl, jeg havde med, —
— og skubbede mig tilbage ind i menneskenes verden, —
— så jeg var fanget der.
Blah—blah—blah.
Er det menneskene, der har lært dig at tale så fint?
Det er mig, som skal være jeres konge!
Skir, fortsæt ... Fortsæt!
Jeg svigtede jer ikke!
Hver eneste dag drømte jeg om at vende tilbage til jer, —
— til min far, til min datter.
Jeg er jeres retmæssige konge.
Jeg vil kæmpe for alle, uanset hvem det er, —
— så nisser og mennesker kan leve i harmoni sammen.
Og til sidst vender jeg mig mod nord.
Har nogen fra Nordlandet kævl og udestående med kronprinsen, —
— så han er uværdig til at blive kronet?
Nej.
Da ingen i vores rige har kævl og udestående med kronprins Storm, —
— erklærer jeg hermed kronprins Storm for nissernes retmæssige konge.
I dag er en glædens dag, og det er på tide at se fremad.
Men alt det her var ikke sket uden min datter Tinka —
— og hendes menneskeven Lasse.
Det er deres skyld, jeg er her i dag.
Nu skal jeg til at sige De til prinsessen.
Ellers får jeg dig smidt på fangeloftet.
Husk nu at vide, hvor nøglen er.
I morgen tænder vi julestjernen, så vi kan få den tabte magi tilbage.
Og alt bliver godt nu i nissernes rige.
Julestjernen ... Den er væk.
Og det er Fileas også.
Han er allerede i fuld gang.
Han skal stoppes nu. Kom.
Fileas, stop! Stop, mens tid er!
Det kan godt være, du blev konge, men jeg får magien.
Vi kan ikke komme ind til ham!
Hverken mennesker eller nisser kan komme derind.
Forsvind, Tinka.
Når jeg får magien, så er det ude med dig, —
— dit usle, infame halvmenneske!
Og du troede, du ville blive skånet, når du fandt Storm.
Forsvind, du kan ikke gøre mig noget!
— Det er vores magi! — Nej. Det er min.
Ingen nisse kan stoppe mig.
Intet menneske, og slet ikke et halvmenneske!
Du vil gå over i historien som den værste i nissernes rige!
Nej, Tinka ...
Det er MIG, der skaber historien.
Slip den!
Tinka ...
Tinka, vågn op!
Næste gang i Tinkas Juleeventyr.
Det må være her.
— Hvad er det, vi skal? — Vi skal hente nisserne.
Hun vågner nu. Kom.
Hvem er I?